Tidligere på Grey's Anatomy:
Sjefen er fortryllet av en sinnssyk mann i kamuflasje.
Major Owen Hunt. Jeg er traumekirurg.
Leser du din mors dagbok?
Jeg er ikke halvparten så god kirurg som mor var.
Vil sjefen at vi skal gi George en turnuslege?
Tenkte du ikke på å spørre meg? Drit og dra, Dr O'Malley.
Kanskje vi kan gå sakte fram. Kanskje bare... kyssing.
Meredith.
- Jeg åpner bare én boks. - Planen var å ikke åpne noen.
Planen var å ta boksene opp på loftet.
Se, det er anatomi-Jane.
For en kirurg er hver pasient en slagmark.
- Jeg får aldri mitt eget kontor. - De er terrenget ditt,
hvor vi rykker fram, trekker tilbake, og prøver å fjerne alle landminene.
- Og hun har fortsatt tvosjen sin. - Sin hva for noe?
Anatomi-Jane har avtakbare organer.
Jeg husket aldri de ordentlige navnene, så jeg fant dem på.
Som at tvosjen er ved siden av sjubbelen.
Og den hang fast i slivvyen.
- Og se, det er gelepungen. - Gelepungen, favoritten min.
Jeg får ikke nok av gelepungen.
Og akkurat når du tror at du har vunnet slaget, gjort verden trygg igjen...
... så kommer det en ny landmine.
- Ligger vi med andre folk eller ikke? - Hæ?
Jeg vil vite om du kommer til å ligge med O'Malley eller en annen taper.
I så fall avlyser jeg ikke planene med jenta fra Paeds.
Du er en dust.
Hva?
Det var utrolig.
For meg også.
- Jeg mener, det var utrolig. - For meg også!
Hele livet, hele mitt voksne liv, har jeg hatt menn,
og det føltes alltid du vet, fint, godt.
Men jeg har aldri...
Jeg mener, jeg har det, men ikke...
Ikke som dette.
Dette er som... å trenge briller.
- Har jeg blindet deg? - Nei. Da jeg var liten,
fikk jeg hodepiner og jeg dro til legen,
og de sa at jeg trengte briller.
Jeg forsto ikke det. Det ga ingen mening,
for jeg kunne se helt fint, og så fikk jeg brillene
og jeg tok dem på og jeg er i bilen på vei hjem,
og plutselig roper jeg...
...fordi de store grønne klumpene jeg har sett på hele livet,
var ikke store grønne klumper!
Det var blader... på trær.
Jeg kunne se bladene.
Og jeg visste ikke engang at jeg gikk glipp av bladene,
jeg visste ikke at blader fantes, og så... blader.
Du er briller.
Jeg er så homo.
Jeg er så utrolig homo.
Jeg er ekstremt homo.
Jeg må gå.
Min herrer, møt den nye lederen for traumer ved Seattle Grace,
Major Owen Hunt. Du husker Derek Shepherd, Mark Sloan?
- Han stjal pasienten min. - Min også.
- Nå har dere sjansen til å stjele mine. - Ser fram til det.
Jeg snakket med en venn ved helsedepartamentet.
Nå som vi har Owen, får vi ny klassifisering
som en traumeenhet av første nivå innen slutten av måneden.
Det forklarer saken.
Moren min kjøpte den til meg da jeg var fem,
noe som var en skikkelig uhyggelig gave til en femåring, men jeg likte den.
Løp!
- Ok, hva handlet det der om? - Jeg så akkurat Owen. Major Owen Hunt.
Fyren som dro ut istappen fra brystet mitt.
- Jeg trodde han var i Irak. - Nå er han her, på sykehuset mitt.
- Ok, hva så? - Jo... vi kysset.
Han kysset meg. Det var teit, det var ingenting. Teit ingenting.
Men du tror ikke at han syns at det var teit ingenting.
Han liker meg tydeligvis, han er tilbake. Hva driver han med?
Du tror vel ikke han sluttet i militæret for deg? Det ville vært forfølgersk,
men veldig romantisk.
Jeg involverer meg ikke i enda en doktor.
Er kysten klar?
- Du sendte etter meg, sjef? - Ja, det stemmer.
For vanligvis, når jeg blir sendt til helikopterdekket, er det noe som lander.
Ja. Du greide en kjedeoperasjon med 12 personer i forrige uke.
Det er sånt vi trenger hver uke.
Det er noe som viser meg at du blir en god kirurg en dag.
- Takk skal du ha, sir. - Det er ikke nok.
Jeg vil ikke at du bare skal være god. Jeg vil at du skal være best.
Skal du etterfølge meg som den beste generelle kirurgen på sykehuset,
må du begynne nå, i dag, noe som betyr at du må være meg.
Vil du ta ledelsen i en operasjon, så ta ledelsen.
Løs problemer. Ikke snakk med meg, bare gjør det.
- Vær meg. - Vær deg?
Vær meg.
Det kan jeg gjøre.
Hvorfor måtte du ta meg med helt opp hit for å...
Derfor. Lake Washington Med sender en ti år gammel jente
med et leiomyosarkom i buken. Det kan ikke opereres.
Du skal lage et team og finne på en plan for å redde henne.
- Redde noen med en uopererbar svulst? - Det er ikke lett å være meg.
- Hva er galt med deg? - Hva som er galt med meg?
Vi har ligget sammen i en uke og du kjeder deg alt.
Jeg er heit og god i senga, så hva er galt med deg?
Jeg sa ikke det. Jeg spurte om jeg skal fortsette å ligge med Michelle.
Jeg spør om du er helt med. Hva er galt i det?
Du er en barbar. Hvordan kan jeg være helt med, med en barbar?
Greit. Claudia i radiologi syns jeg har fin rumpe. Henne tar jeg neste gang.
Gjør det du.
Kan du hente... Lexie, jeg er romkameraten din.
- Du blir nødt til å snakke til meg. - Jeg avviser den antakelsen.
- Jeg avviser avvisningen din. - Jeg ignorerer din avvisning.
- Jeg avviser deg ikke, George. - Takk.
OK, to ting. Dere har alle en ferdighetslabb i dag.
Den er obligatorisk. Ikke tenk på å prøve å få slippe.
Nummer to, én av dere slipper å gå til den obligatoriske labben
fordi du vil hjelpe meg
med å prøve å fjerne en uopererbar svulst fra ei 10 år gammel jente.
- Jeg kan gjøre det. - Nei.
Du har hundre forfalte journaler. Dem skal du gjøre etter labben.
Lathans.
Hvordan kan du operere en uopererbar svulst?
- Karev er også ute. Du tvilte på meg. - Hva var det jeg sa?
- Jeg tviler ikke på deg. - Yang er også ute.
Du støttet ikke en medassistentlege
som ikke kunne få kontroll over papirarbeidet sitt.
Hva er det? Er det Anatomi-Jane?
- Ja. - Med 24 avtakbare organer
og tilleggsdeler for å simulere graviditet?
- Ja. Betyr det at jeg også er ute? - Nei, det betyr at du er med.
- Ja! - Urettferdig.
Neste gang vet du å ta med deg en stygg dukke.
Dr Yang, hva skjer egentlig i en ferdighetslabb?
- Hvem er du? - Din nye turnuslege. Ryan Spalding.
Det kommer jeg aldri til å huske. Du er... 4.2.
Tre, tre.
- Går det greit? - Hold kjeft. Ikke rør deg.
Jeg heter Dr Hunt. I løpet av de neste månedene
kommer jeg til å lære dere å jobbe raskt og effektivt
for å holde noen i live under omstendigheter
hvor de med sikkerhet er døde i løpet av en time.
Har noen problemer med å jobbe med levende vev?
- Levende vev? - Er det noen?
Si i fra nå. Eller, gå nå.
Hvis ikke, så eier jeg dere resten av dagen.
Bra. Da setter vi i gang.
Hver assistentlege får en gris, turnusleger hjelper.
Vent litt.
Sett i gang.
Redd livene deres.
Du er et monster.
De har narkose, de føler ikke smerte.
- Du knivstakk dem! - Ja, så vi kan redde dem.
Vi kan øve på operasjonsdukker. Vi kan lære å gjøre det samme.
- Betyr det at du ikke er med? - Ja, jeg er ikke med!
Hvem vil ha to griser i så fall?
Tori Begler, 10 år. Tori har et leiomyosarkom i buken.
Svulsten omhyller pulsåren i buken og i milten
og den venstre gastriske pulsåren. Det regnes som uresecerbar.
Forsto du noe av det, Tori?
Ikke egentlig.
Grey.
Dette er Anatomi-Jane.
- Hun ser litt rar ut. - Hun er rar, men nyttig.
Så svulsten... er helt her nede i magen din.
Den er vanskelig å få tak i, for den er under alle organene.
- Vanskelig, men ikke umulig? - Vi skal gjøre alt vi kan.
Alt dere kan bør også inkludere hjertespesialist-jenta.
Dr Stewart ved Seattle Pres sa at det vaskulære er problemet,
og dere stjal den beste kardio-vaskulære kirurgen han har hatt.
Hvis hun ikke er på Toris team så reiser vi til San Francisco.
Sjokolade? Den er hjemmelaget.
- Jeg elsker dette sykehuset. - Ja, null småprat. Kom igjen.
- Flere leksjoner? - Ingen leksjoner, bare sex.
Ikke noe fancy, bare vanlig misjonær, gutt/jente, penislvagina-sex.
Seriøst. Ingen frekkiser eller Erica-snakk. Bare stønning og pumping.
- Hvem kommer med frekkiser? - Hold kjeft!
- Hva handler dette om? - Jeg tester en teori.
Bra. Det ser bra ut.
Klapper du grisen?
Slutt å klappe grisen.
Du bruker mye tid på den anastomosen. Hva heter du igjen?
Yang. Cristina Yang.
Akkurat. Kom og se på grisen til denne fyren.
- O'Malley? - Dette blir bra.
- La Dr Yang komme fram. - Ser du hva han gjorde?
Han stoppet blødningen, og gikk videre til flengen i leveren.
Men slurvete arbeid kan føre til komplikasjoner.
Om to dager når denne grisen begynner å spy blod
skulle O'Malley ønske han var grundig.
Han kan komme tilbake senere og gjøre det fint når grisen er stabil.
I mellomtiden blir grisen din acidotisk og hypotermisk.
Hvis dette var en mager unge hadde han vært død nå.
- Raskt og skittent, Cristine. - "A". Cristina.
La oss føre kateteret inn i bukhuleaksen.
Skrur på fluoroen.
Hva? Unnskyld meg litt.
Hallo, dere kan ikke være her.
Det er onkel Pat og tante Jean.
De liker å passe på at jeg ikke blir ensom.
Hun er ikke ensom. Dr Grey og jeg er veldig underholdende.
Ok, greit. De må være der inne. Det er stråling her.
Greit, la oss sprøyte inn fargen.
Er alt i orden?
Alt er greit.
Owen Hunt er en morderisk, sadistisk drittsekk.
- La meg gjette, din første våtlabb? - Han knvistikker forsvarsløse griser,
eller "levende vev" som han kaller dem,
Gud forby at man kaller dem dyr.
Han er den nye lederen for traumer, Stevens.
Er kanskje ikke ideelt, men hvis han gjør det sånn, så jatt med.
Vi trenger ikke levende subjekter. Hva skjedde med "ikke gjør skade"?
Det gjelder ikke bare mennesker, men alle levende ting.
Jeg tror det bare gjelder mennesker.
Jeg sier dette til deg som romkamerat, ikke min overordnede:
Du gjør meg kvalm.
- Søren! - Hva? Var det ikke godt for deg?
- Umulig. - Det er ikke det at det ikke var godt.
Det er det at det var det.
- Det hadde vært fint med et takk. - Sendte du etter meg?
Har en 10-åring med en svulst rundt pulsåren sin.
- Jeg setter sammen et team. - Er det angioen?
Den er rundt fem store pulsårer.
- Det er ikke bra, men jeg har ideer. - Prøv dem på noen som kan overleve.
Jeg vet det ikke ser bra ut,
- men familien nevnte deg ved navn. - Så fint, men jeg bryr meg ikke.
Det gjør jeg.
Ikke bli følelsesladd, Bailey. Ingen liker jenter som blir følelsesladd.
Jeg vil at du skal være på teamet mitt.
Beklager dette, lille venn. Det må ha vært fælt.
En dag er du på en vakker gård ute på landet,
puster inn frisk luft, slapper av i søla med venner.
Og så blir du neddopet og knivstukket i en ferdighetslabb.
- Skjerp deg, Tre. - Hør her alle sammen.
Ta med turnuslegene til akutten. Jeg møter dere.
Flere bilkrasjofre. Seks er på vei. Labben er over, gjør journalene.
- Hva med grisen min? - Hun fikser det.
- Hva? - Du blir her.
Med seks krasjofre i akutten?
Du har fire ofre her. Hold dem i live.
Karev får jobbe med folk og jeg har 150 kg med bacon?
Levende bacon. De bør være det når jeg kommer tilbake.
35 år gammel passasjer, panne mot vindu, vinduet vant.
Andregradsforbrenning på venstre side. Livstegn var stabile på veien.
Traumerom én. Hva har du?
Charles Hiott, 46. Bloduttredelse over magen. Siste BT var 96 over 68.
Kan du ta en traumeultralyd?
- Ja. - I så fall er han din.
- Kan jeg hjelpe deg? - Dr Karev sendte oss.
Jeg har kontroll.
Hodeskade og forbrenninger. Jeg tror ikke du har kontroll.
- Karev, er du en lege? - Ja, sir.
I stand til å vurdere en pasients skader?
- Ja. - Som jeg sa, jeg har kontroll.
- Vi er her, la oss være med. - Takk for tilbudet,
men jeg vil at assistentlegene skal lære å takle traumer.
De vil ikke lære så mye eller så raskt
hvis de ser leger gjøre det, med mindre det er meg.
Tre andre sykehus har allerede sendt dem vekk.
Og er vi smarte, så gjør vi det samme.
Hva er det med deg?
Vi kan jo prøve å kutte rundt magen.
Nei. Den eneste måten å gjøre det, er å ta den ut.
Det har blitt tatt ex vivo autotransplantasjoner.
Med levere og nyrer.
Hvorfor tar vi ikke ut magen og nyrene?
Det er lurt, hvis du vil drepe henne.
Vi snakker om to fullstendig forskjellige blodtilførsler her.
Ikke en god idé, Grey.
Hvem er de menneskene?
Det er Toris far, Randy, og broren hans, Pat,
og Pats kone, Jean, og Toris bror, David...
Hvorfor stirrer de på oss?
Jeg tror ikke de stirrer på oss. De bare venter,
ser om vi har noen nyheter.
Prøv å finne på noe før jeg kommer tilbake.
Steng persiennene, Grey.
- Sendte du etter meg? - Rambo er ute av kontroll.
- Unnskyld? - Hunt. Han sparket meg ut av akutten.
- Drepte han noen? - Ikke ennå.
Ring meg når han gjør det. Jeg har ikke tid.
Jeg har en døende 10-åring og et team med leger
som ikke kan slutte å krangle lenge nok til å løse et problem,
bortsett fra kjæresten din som er mer interessert i å leke med en dukke.
Hun dro den med seg rundt på sykehuset da hun var fem,
og la meg si at det var søtere da hun var liten.
- Hvordan går det? - Hva tror du?
Jeg vet at du vil være nummer én,
men vi kan ikke ta inn hver veldedighetssak som kommer.
Det er bortkastede ressurser.
Du bestemmer, Dr Bailey.
Grey, legg fra deg den. Dette er ikke leketid.
Jeg leker ikke, jeg tenker. Hva om vi tok ut hvert av organene
hvor svulsten forstyrrer blodtilførselen?
Innen du klemmer igjen hjertepulsåren kan du skade de andre organene.
- Ta dem ut, én etter én? - Det har du ikke tid til.
Hva om vi tar oss tid?
Dr Bailey, la oss sette noe opp på tavlen.
CT-en viste en subduralematom. Skal jeg bestille operasjonsstue?
En ting av gangen. Hodebunnen blør. Hva skal du gjøre?
- Vanligvis henter jeg Shepherd. - Han er ikke her.
- Hva gjør du for å stoppe blødningen? - Syr igjen flengen, stenger årene.
Det tar to timer. Hva ville du brukt i dette rommet for å fikse det?
- Stiftemaskin? - Det er pannen hans.
Vil du at han skal se ut som Frankenstein resten av livet?
- Hudlim. - Ypperlig.
Rens det, lukk det, og sett på trykkbandasje.
- Hvordan føler du deg, Mr Hiott? - Ikke så bra.
Hvordan får vi Mr Hiott til å føle seg bedre?
Ultralyden viste fri væske. Vi tar en CT for å bekrefte,
- men han må opereres. - Flott. Er det stivkrampe?
Vet du hvem vi kan takke for stivkrampesprøyta?
Hester. De første eksperimentene ble utført på hester.
Vil dere ta ut alle organene i buken?
- Tarmer, mage, alt? - Samtidig?
Det stemmer.
Vi legger organene på is mens vi dissekerer ut svulsten,
så kobler vi til karene ved bruk av syntetiske graft
og putter organene inn igjen.
Hvorfor foreslo ikke Graham eller Fleisher ved Lake Washington dette?
De er smarte.
Sikkert fordi det aldri har blitt gjort før.
Det er ekstremt risikabelt. Det er mange ting som kan gå galt.
Jeg vet ikke, Randy. Kanskje vi bør prøve mer cellegift.
Med all respekt, Mrs Begler, jeg tror ikke vi har tid til det.
Vil det redde livet hennes?
Det er deres beste og eneste sjanse.
- Så gjør det. - Ok.
Dr Bailey, jeg er ikke en dyrlege,
og selv om jeg kan se nytteverdien i å øve på teknikker på levende vev,
så er det flere krasjofre i akutten
og utdannelsen min vil være til større nytte ved å øve på mennesker.
- Hvem passer grisene nå? - Turnuslegene.
Beordret Major Hunt at turnuslegene skulle passe grisene, eller deg?
- Ikke poenget. - Gjør det til poenget.
Jeg har ikke tid til dette. Jeg skal ta seks organer ut av en person.
Urettferdig. Jeg er ikke Dr Doolittle.
Sebraer og elefanter priser seg lykkelig.
Jeg har et spørsmål.
Hvorfor tar vi ikke ut nyren når venstre nyrearterie er involvert?
Vi kan fjerne svulsten uten å gjøre det, så hvorfor bry seg?
- Jeg har et annet spørsmål. - Ja?
Hvorfor kan du ikke se på meg?
- Hva? - Du kan ikke se på meg.
Du har ikke klart å se på meg i hele dag.
Du fantaserer.
Det tror jeg ikke. Men hvis du sier det, så.
Jeg sier det. I stedet for å tenke på om jeg ser på deg eller ikke,
så konsentrer deg om å redde 10-åringen vi nå skal tømme.
Dr Grey, hvorfor dissekerer vi ned i kvadrater?
Så vi kan se nøye på karene og forsikre oss om at vi har rekonstruksjon.
- Veldig bra. - Innsuging her.
Toris far er i telefonen. Skranken lurer på om
- de kan sende ham gjennom. - Nei.
- Han er ganske bestemt. - Jeg er ganske opptatt.
Jeg tror... Hold denne litt høyere, Dr Grey.
Jeg vil passe på å unngå... det!
- Få noen klemmer. - En klemme til.
- Akkurat her. - Heng opp en annen pose med blod.
La oss håpe at hjertepulsåren ikke er skjør.
Ellers kan ikke alt blodet i verden redde denne jenta.
- Ryan, hva er pulsen til Reggie? - Sekstini.
Virkelig? For Wilburs er 102. Jeg er ganske sikker på at det dumt.
- Babe er som en okse. Hennes er 52. - Hei, slutt med søte navn!
De er ikke kjæledyr, de er subjekter.
Det er ikke jobben vår å være kjærlige, jobben er å holde dem i live...
...så legen som av en eller annen grunn tror vi er udugelige
kan svelge ordene sine på slutten av dagen.
Jeg vil ikke høre Wilbur eller Babe.
Vil dere kalle dem noe, så kall dem pølse eller prosciutto.
- Wilbur krasjer. - Hva?
- Hva gjorde du? - Jeg vet... Jeg vet ikke...
Jeg må åpne den torakotomien. Dra tilbake brystbrettet.
- Dr Bailey? - Fjerner organer på tre.
Klare? En... to...
...tre.
La meg få den.
Jøss.
Jeg trenger medium og store karløkker til å dissekere ut svulsten.
Mr Begler igjen. Han vil snakke med deg om datteren sin.
- Jeg er ganske opptatt. - Det har jeg sagt.
- Si det igjen. - Jeg har sagt det 18 ganger.
Du må snakke med dem, sjef.
Hei, du gjorde meg til sjef.
Jeg kommer tilbake.
Hva i all verden? Se på dette.
Er det lim? Brukte du hudlim?
Dr Hunt ville få ham ut derfra ganske raskt.
Fordi Dr Hunt ikke fikk deg til å se på såret,
kan han miste halve ansiktet.
Kan du ikke rotere en klaff, så ring noen som kan.
Han sier akutten er som å være ute i felten. Bruk det tilgjengelige.
Hva kvalifiserer oss som en krigssone? Vår underbemannede gavebutikk?
De lunkne drikkene fra kaffetrallen?
Han er en kjøttkakefyr. Hva forventer du?
- Kjøttkakefyr? - Traumekarer klasker det sammen.
- Hvordan går det med Tori? - Stabilt.
Vi fjerner svulsten. Jeg bør være der å hjelpe,
- men jeg er her ute. - Jeg trengte en oppdatering.
En oppdatering er ikke det viktige akkurat nå.
De beste legene vi har er fokusert på datteren din.
Oppringninger og forstyrrelser hjelper ikke fokuset.
Beklager. Jeg vet at jeg har vært masete noen ganger,
men vi har vært på mange sykehus,
og sykehus er ikke enkle steder å få informasjon.
Mange ganger er det umulig å få en lege til å snakke med deg
eller å få leger til å snakke med hverandre.
Jeg vet ikke om det er forsømmelse eller egoene som kommer i veien,
samme det. Vi prøver bare å ta vare på den lille jenta vår.
Hun er 10 år, redd og syk.
Vi gjør alt vi kan.
Ikke slutt å ta vare på henne på den måten, noen gang.
Stevens, har du brukt en GIA-stifter noen gang?
Nei, men jeg er klar, jeg takler det.
Svar på tre spørsmål så skal du få lov.
- Ok. - Spørsmål én:
Hvilket dyr kan vi takke poliovaksinen for?
- Er dette nødvendig? - Bare hvis du vil bruke stiftemaskinen.
- Flipper-babyer. - Hva?
Flipper-babyer. Ti tusen babyer ble født med fødselsfeil
på 50-tallet fordi deres gravide mødre tok Thalidomid.
Først utviklet på marsvin. Marsvinene hadde ingen bivirkninger.
Poenget ditt?
Poenget mitt er at mennesker og dyr har forskjellig fysiologi,
- forskjellige reaksjoner. - De kan ha forskjellige reaksjoner.
- Det betyr ikke at de har det. - Si det til de babyene og mødrene.
Så poliovaksinen ble utviklet ved bruk av mus og aper.
Du kan beholde stiftemaskinen. Det er ikke verdt det.
Gi meg status på Reggie og Paddy.
Reggie har det greit. Paddys puls er lav, men stabil.
- Og Babe? - Stabil.
Jeg trodde ikke vi skulle gi dem navn.
Jeg kan gi dem numre, men hvis jeg sier at Tre trenger antibiotika
så stikker du en nål i rumpa til Grey.
Livstegnene blir dårligere. Søren.
- Sjekket du lungen hans? - Jeg tok en hel klaff.
- Hva med hjertepulsåren? - Jeg har prøvd alt.
Ingen puls. Nå er det nok. Vi må eksponere ham mer.
- Åpner du ham mer? - Jeg trenger alles hjelp.
Hva om han ikke takler det? Du kunne drepe ham.
Ikke bli følelsesladd. Gjør deg klar for hjertemassasje. Skalpell.
Dr Bailey, kan du dissekere mer?
Det er ikke mer å dissekere. Det er så vidt litt arterie igjen.
Hva om vi utvider Gore-Tex-graftet?
Det som er igjen er for skjørt.
Kan vi ikke feste organene til karene?
- Ikke nå, nei. - Men hvis vi ikke kan feste organene,
så kommer de til å dø.
- Ja, det gjør de. - For sent for transplantasjon?
Vi måtte ha funnet seks gode organer på åtte timer.
- Så for sent for transplantasjon. - Gullstjerne til Grey.
- Vi kan prøve å sette inn mer Gore-Tex. - Enda mer syntetisk materiale?
Hva med en transplantasjon av hovedvenen i beinet?
Hun blir acidotisk.
- Det må forhåndsplanlegges. - Hva er din idé?
Unnskyld meg?
Du er flink til å knuse hver idé vi finner på. Hva er din?
Det var min idé å ikke gjøre det i det hele tatt, Dr Bailey.
Ja, og du gjorde det veldig klart så fort sjansen bød seg.
Hold kjeft! Samme hvem som hadde hvilken idé når.
Kom dere over dere selv. Hold kjeft og snakk til hverandre.
Hva om vi bruker en menneskelig navlestrengåre?
- De er klare, allerede heparinisert. - Ok, jeg liker det.
- Hva syns du, Erica? - Det kan gå.
Det er Dr Bailey som bestemmer om hun vil gjøre det.
- Det vil jeg. - Ok, i så fall gjør vi det.
Godt arbeid på ventilen.
Først utviklet i griser, men nylig i kuer.
Er du ferdig med å plage meg for dagen, for jeg vil hjem.
- Jeg prøvde å lære deg. - Vil du lære oss?
Ta oss med til Simulabbet med plastikkfolk som har hjerterytmer
og blodtrykk og klager når du er nær en arterie.
Før du bruker skalpell på hud går du bare gjennom bevegelser.
Den holdningen er gammeldags.
Vi har teknologien. Vi trenger ikke torturere vesener.
Ikke anklag meg for tortur. Dyrene følte ingen smerte.
Det vet du ikke. Det vet du ikke!
Du vet ikke hvordan de følte det, du vet ikke hvor redde de var.
Dyr er følsomme og intelligente vesener.
Og det er ikke at jeg er følelsesladd, det er sannheten.
Vil du at jeg skal lære av dine metoder? Vil du at jeg skal lære noe av deg?
Ikke knivstikk griser foran meg og fortell meg at himmelen ikke er blå.
Du torturerer Guds vesener i en tid der vi har teknologien
som gjør at vi ikke trenger det. Hvis du vil gjøre det, vær så god,
men ikke fortell meg at jeg er en dårligere lege for at jeg går.
Kom igjen, Wilbur, ikke gjør dette.
Hjertet hans fyller ikke. Vet du...
Masser med begge hender, som en hjertesandwich.
Bra. Bra.
Der! Akkurat der! Teite... Se på det.
Kniven gikk gjennom mellomgulvet og inn i milten. Ok.
Gi meg de klemmene.
Vi har en blodpøl i nedre venstre kvadrant.
- Kan noen se hvor det kommer fra? - Her. Dette graftet. Satinsky-klemmer.
- Og 4-0 prolen. - Saks.
Venter, Dr Bailey.
Ok, denne greia tas ut.
Vi venter fortsatt, Dr Bailey.
Ok. Innsuging. Få det ut.
Ok, slipp klemmene.
Vent, vent, vent.
- Rett inn her. - Fortsatt ingenting.
Ingen puls.
Kom igjen, kom igjen.
Festingen er fullført!
Hjertet slår på egenhånd.
Supert!
Supert.
Litt av en jobb, alle sammen.
Jeg vet at kvinner kan bli opprørt over å ikke komme helt i mål.
Det har aldri hatt noe å gjøre med meg.
Vanligvis har det å gjøre med anatomien deres.
Poenget er at jeg aldri har møtt en kvinne som bli opprørt
fordi hun kan få det fram. Du er en gåte, Torres.
Erica gråt i morges.
I sengen. Etter sex.
Det var et kompliment til deg.
- Gråtingen var et kompliment. - Det var ikke et kompliment.
Hun hadde en åpenbaring. Hun hadde...
Sexen med Erica er utrolig.
Vi har nådd utrolig, som er...
- Utrolig. - Ja, men det er også utrolig med deg.
Så hva er problemet?
Jeg trodde vel at det skulle være en forskjell...
...mellom deg og Erica.
Hvis jeg er... Det burde være en forskjell.
Forskjellen mellom meg og Erica
er at jeg vet at du hadde sex med henne for 12 timer siden.
Hun vet ikke at du har hatt sex med meg, og det gjør at du er utro.
Vil du være utro? Det er greit for meg.
Spørsmålet er om det er det for deg?
Jeg skal kjefte på majoren. Vil du være med?
- Klart det. Jeg kommer. - Hei, Torres.
Hei.
- Kan jeg snakke med deg, Hunt? - Ja, da.
- Karev? - Nei, han kan bli.
Vil du at Karev skal høre hvordan du ødela klaffen på hodetraumet, så greit.
Jobben min er å holde dem i live. Det gjorde jeg.
Du holdt på å kveste en fyr for livet.
Du er heldig at jeg reddet blodtilførselen.
- Hva ville dere ha gjort? - En mann med et dypt kutt i hodet,
og to av de beste kirurgene i landet stående tre meter unna.
Jeg ville bedt de to kirurgene om å hjelpe til. Det ville jeg gjort.
Jeg mener medisinsk. Hva ville dere gjort medisinsk, så jeg kan gjøre det bedre?
Jeg innser at det er forskjellige måter å gjøre ting på, selv det grunnleggende.
Her, hvis noen virker døde, går dere til dem først.
I Irak gjør du ikke det. Dette er min første dag.
Er det en bedre måte, så fortell meg det og jeg hører.
- Igjen, godt jobbet begge to. - Takk.
Er noe i veien, Dr Bailey?
Jeg syns bare det er vanskelig å tro at du godtar gratulasjoner,
med tanke på at du ikke ville utføre denne operasjonen.
Når du endelig gjorde det, kranglet du med meg hele veien.
Og like vel hadde du en hjertekirurg i verdensklasse ved din side.
Du er kanskje en god kirurg, det vet jeg, men ikke i dag.
I dag var du en plage.
En kranglete, mobbete, konsekvent negativ plage.
Du oppmuntret meg ikke
eller gjorde noe som fikk meg til å tro at operasjonen kunne annet enn å mislykkes.
Og det var ikke bare meg. Du gjorde det så vanskelig som mulig for oss alle.
Så ja, vi gjorde en god jobb i dag. Vi gjorde en flott jobb i dag.
Men det var ikke takket være deg, det var takket være meg og sjefen.
Og Meredith Grey.
Og Anatomi-Jane.
Babe er uforgjengelig.
Hun mistet deler av leveren og magen, men klarer seg fint.
Vi måtte kryssklemme Wilburs hjertepulsåre og massere hjertet.
Jeg klarte ikke finne kilden til blødningene hans
før jeg fant et hull i mellomgulvet, og innså at milten var skadet.
Han er en hardhaus, han klarer seg.
Reggie væsket litt etter tarmreseksjonen sin,
men vi pakket den og han har vært stabil siden.
Paddy blødde nesten i hjel fordi halspulsåren hans var kuttet.
Vi satte inn et graft. Han har vært stabil siden.
- Han er så god som ny. - Det er bra.
Godt jobbet, alle sammen.
Så avliv dem og sørg for å skrive opp alt dere gjorde.
- Hva mener du med "avliv dem"? - Drep dem.
Jeg dreper dem ikke. Jeg har brukt hele dagen på å holde dem i live.
- Du kan drepe dem selv. - Du opererte bort en halv lever.
Du reparerte et mellomgulv, utførte en splenektomi, graftet en ødelagt arterie
og reparerte en flerret blære, utførte en lobektomi.
Og så vidt jeg forsto fjernet du også en svulst.
Skjoldbruskkjertelen til Paddy.
Aner du hvor mye du akkurat lærte?
De hadde hatt det vondt. Det er store skader og lang rekonvalesens.
Å holde dem i live etter det, er ikke humant.
Husker du seriøst ikke navnet mitt?
Jeg husker navnet ditt, men det var før.
På den siste turen var jeg på et fremre kirurgteam.
Vi behandlet kampskader i felten.
Man sørget mest for skadebegrensning:
Bedøv dem, ventiler dem, send dem til Bagdad, få dem vekk derfra.
Men én gang fikk vi dem ikke ut raskt nok
for vi endte opp midt i et bakholdsangrep.
Det var 20 mennesker i enheten min, inkludert meg, og 19 døde.
Og så ble jeg sendt hjem.
Så... Jeg er ikke der lenger, i fortiden.
Jeg visste hva du het i fortiden.
Nå lever jeg i ettertiden.
- Erica. - Vil du si unnskyld til noen,
så si unnskyld til Bailey. Takket være deg, gjorde jeg hennes liv et helvete.
Jeg lå med Mark Sloan.
Hvis det er sånn du ber om unnskyldning, må du seriøst...
Hold kjeft!
Du gråt og så blader.
Jeg gjorde ikke det.
Ok? Jeg ser kanskje aldri blader.
Eller kanskje jeg ser blader, men også ser blomster.
Jeg blir kanskje en skikkelig skogsjente, ikke vet jeg,
men jeg vet at jeg vil være sammen med deg
og for å gjøre det må jeg i alle fall fortelle sannheten,
og sannheten er at jeg lå med Mark Sloan i dag.
Ok.
To ganger, faktisk
Ok.
- Sendte du etter meg? - Ja, hvordan går det med Tori?
Bra, hun er stabil.
Du fantaserte ikke.
Du pleide å løpe rundt her med den dukken hele tiden.
Tok henne med overalt. Kafeen, operasjonsgalleriet.
Tori har en hel hær. Du hadde ikke det.
Og å se Anatomi-Jane
minnet meg om hvor mye jeg kunne klandres for det.
Du er en levende påminnelse om alle feilene i livet mitt.
Det er ikke din feil.
Og hvis jeg trodde at "jeg beklager" ville ha noen betydning, så ville jeg si det.
Jeg ville sagt det tusen ganger om dagen.
Noen kriger går aldri over.
Noen ender i en urolig våpenhvile.
Jeg klarer det ikke.
Jeg vet at jeg burde, men...
De kommer til å lide. Ikke la dem lide.
- Så ikke noe mer hvilerom? - Dessverre ikke.
Det var synd.
Da sees vi vel...
Hei.
Skal vi ta en drink?
Mener du det?
Bare fordi vi ikke ligger sammen
betyr ikke det at vi ikke kan være venner.
Du er god til mer enn sex, Mark.
Jeg vil gjerne ha en drink.
- Hun gråter ikke hver gang? - Nei, det går over.
Noen kriger ender i fullstendig seier.
Sett deg.
Makaroni og ost, fra boksen, ikke fryseren.
Noen kriger ender med en fredsgave.
Jeg ga navn til grisene i dag.
Beklager, men jeg vet ikke hva det betyr.
Jeg tar ting personlig.
Jeg blir for følelsesladd.
Det er ikke plass til det på jobb, ikke med grisene og ikke med deg.
Jeg er lei for det.
Dette er så mye bedre en det fra fryseren.
Trodde du skulle ligge med Michelle i kveld, eller var det Jackie?
- Iz. - Jeg har hatt en tøff dag, Alex.
Og en trist kveld. Bare la meg være i fred.
- Izzie. - Hva er det?
Jeg er ikke flink til dette, ok?
Jeg er ikke god på forhold eller å snakke om dumme følelser
og det er du, så kanskje du kunne lære meg noe?
Fortell meg hva jeg gjorde galt.
Du vil ikke at vi skal treffe andre.
Du vil ikke at vi skal treffe andre og du prøvde å si det...
...ved å spørre om det var greit at du lå med Michelle.
- Det hjelper ikke å le. - Beklager.
Beklager.
- Så du vil ha leksjoner? - Jeg vil ha leksjoner.
Ok, begynn med "Isobel Stevens,
du er vanvittig god i senga.
Du er utrolig smart, fantastisk morsom,
- og du bryr deg om dyr." - Er det der jeg begynner?
Ja, og så sier du,
- "Vil du ha fast følge med meg?" - Det ville jeg sagt i 1952.
- Alex. - Ja?
Vil du ha fast følge med meg?
Hvis det er det du vil. Jeg mener, ja, samme det.
Og noen kriger...
... ender i håp.
Å, se!
Jeg brukte denne hver dag på barneskolen.
Kult. Lagde moren din den til deg?
Ja, liksom. Hun fikk den sikkert fra tapt og funnet på sykehuset.
- Mer, du bør ta denne. - Er det flere stygge hatter?
- Enda en dagbok? - Mer enn én.
Men alle disse krigene er ingenting...
Himmel.
... sammenlignet med den mest skremmende krigen av alle.
Den du ikke har kjempet i ennå.